На 1 декември 1935,
г-жа Уилямс Старкуел, жена на занаятчия от Ню Джърси
роди първото и единствено свое дете.
То бе момче и го нарекоха Върджил.
То бе много красиво бебе, с чудесен темперамент.
Преди да навърши 25 години,
беше търсен от полицията в 6 щата,
за нападение, въоръжен грабеж, и нелегално притежаване на брадавица.
Да израснеш в бедняшки квартал,...
където престъпността е между най–високите в страната, не е лесно.
Особено за Върджил, който беше нисък и слабичък в сравнение с останалите деца.
Върджил Старкуел завърши училище и получи висок бал на теста за интелигентност,
въпреки, че поведението му смущаваше учителите.
Интервюирахме г-ца Дороги Лоури, учителка, помнеща Върджил.
Спомням си, че открадна перодръжка.
Не исках да го унижавам.
Знаете, че учителите имат способ за това.
Казах на класа така.
Всички ще си затворим очите,
и този, който е отраднал писалката, нека да я върне.
Така, затворихме си очите и той върна писалката.
но използва възможността да усети всички момичета!
Може ли да се каже „усети?
Прекарвайки повечето от времето си на улицата,
Върджил започна да престъпва закона отрано.
Но беше абсолютен неудачник.
Едва успяваше да избяга с открадната машина за дъвки.
Родителите му работеха непрестанно, за да свържат двата края и
Върджил стана близък с дядо си.
60 годишен немски имигрант.
Той водеше момчето на кино и бейзбол.
Там настъпи трагедията.
На мач на Сенаторите,
дядото на Върджил бе ударен с топка по главата.
Ударът повреди мозъка му.
Той започна да с мисли за Кайзер Вилхелм.
Това са редки негови снимки с други пациенти от санаториума.
Когато стана на 15 години сред насилието и бедността на крайния квартал,
Върджил получи подарък виолончело.
Той се влюби в инструмента.
За пръв път в къщата на Старкуелови се чу музика.
Говорим с г-н Торгман, неговия пръв и единствен учител по музика.
Ами няма какво много да кажа...
ъ-ъ-... защото свиреше ужасно.
Той... нямаше идея как се получава тон.
Той просто движеше лъка напред назад.
Той просто стържеше по инструмента до такава степен...
че ако някой го слушаше, можеше да полудее.
Нямаше идея за инструмента.
Той не знаеше как да го използва.
Но го обичаше.
И мисля, че крадеше за да си плаща уроците.
Но не можа да постигне нищо.
Върджил крадеше за уроците си.
И макар и да не постигна някакво съвършенство на инструмента си,
стана достатъчно добър за оркестъра на махалата.
Но джунглата не е място за музикант.
И Върджил скоро разбира това.
На 18 той е самотен и объркан.
Напуска училището, защото вече не може да се концентрира върху нищо.
Единственото, което иска е да стане член на улична банда.
Така смята да докаже мъжествеността си.
Подложен на икономически натиск,
Върджил решава да припечелва нещо от билярд.
Ще се заема здравата с билярд, казва той на приятелите си.
Топката, моля.
Благодаря.
Върджил иска да влезе във флотата, но пропада на психотеста.
Прилича ми на два слона, които духат на някого.
Г-н Т. С. Фостер, който го изпитва си спомня ясно.
Той беше човек, на който може да се разчита.
Но трябва да се имат предвид и някои особености на характера му.
Като например?
Ами... не казваше винаги истината.
Да, не винаги казваше истинината.
Понякога преувеличаваше,
а понякога... просто лъжеше.
Той имаше криминално досие.
Но това не значеше, че момчето е съвсем пропаднало.
Неспособен да се впише в окръжаващата го среда,
Върджил започва да действа самостоятелно.
В опит да изясним някои неща от този период на живота му,
разговаряхме с родителите му.
Те се срамуват от криминалното му досие и са дегизирани.
Той беше добро момче.
О, хайде престани.
Ако беше добро момче, защо трябва да носим тези?
Той е нехранимайко! Той е гангстер, ето какво е!
Как можеш да кажеш това! Той бе толкова умен.
- И обичаше музиката. - И беше атеист.
Исках да го обърна към Бога, но той беше непоклатим.
Той искаше да ни напусне и и да стане независим,
да уреди сам живота си и да бъде самостоятелен човек.
Ти си много властен.
- Какво?! - Да, такъв си!
Той искаше да открие себе си.
Добре, ще си поговорим после за всичко това.
Заклева се да не стои в затвора до края на присъдата си,
и измисля хитър план за бягство с помощта на калъп сапун и вакса за обуща.
Пазач, пазач!
Да?
Заведете ме до лечебницата!
- Какво се е случило? - Не питай!
Опитът за бягство на Върджил е наказан строго.
Присъдата му е увеличена с две години.
1956 е щастлива за много хора.
Върджил обаче не вижда нищо от тясната си килия.
Прекарва времето си в четене.
Един ден не се появява нова възможност.
Търсим доброволци за експеримент.
Докторите ще му инжектират нова ваксина.
Тя не използвана досега върху човек
и не се знаят страничните ефекти.
Честно казано, има риск.
Награда обаче е амнистия.
Сигурен съм, че ще се намери смелчага, който да рискува.
Заради амнистията, Върджил се подлага на експеримента.
Експериментът е успешен, но има временен страничен ефект.
За няколко часа той се превръща в равин.
И така причината да празнуваме Изхода като ядем Матцо,
е да си припомним времето, когато Моисей
извежда чадата на Израел от Египет.
Той имаше много добри качества.
Да, бе... кажи някои.
Имаше технически умения.
Беше артистичен.
Спомняш ли си каква картина нарисува за рождения ти ден?
Той беше отвратителен атеист, ето какво беше.
Исках да го обърна към Бога. Послуша ли ме? Не!
Върджил напуска затвора притеснен.
Все пак се надява да започне нов живот.
Вместо това светът не го посреща ласкаво.
Срамува се да се върне в къщи и наема евтина стая в чужд град.
Обезсърчен и на дъното Върджил се опитва да преживява с малки престъпления.
Тук прави опит да обере магазин за домашни любимци.
Надявам се, че не ме гледате, не изглеждам добре.
Ами, разхождах се наоколо и забелязах, че
рисувате нещо и...
- Можете да погледате. - Може ли?
Макар, че не е много хубаво.
Не бих казал, мисля... мисля... че е прекрасно.
- Аха... - Не е много хубаво.
Не, аз мисля че е прекрасно. Можете да печелите пари с това.
- Художник ли сте? - Не, не съм.
Не? Ами какво правите?
- Перачка съм. - Перачка?
- Пране? - Да. Пера дрехи в Меирланд.
Това е върховно!
Не е. Харесва ми, но не е особено интересно.
- Как се казвате? - Луиза. А Вие?
Върджил. Старкуел, Върджил Старкуел.
- Какво работите? - Какво работя? Какво работя?
Ами... Свиря на виолончело.
- О, това е фантастично. - Да, аз съм виолончелист.
- Това е прекрасна работа. - Във филхармонията ли сте?
- Да, всъщност съм там. - Фантастично!
Да, сега търся групата си. Добра група сме.
Облечен съм така, защото съм на разходка.
- Искате ли да се поразходим? - O. K.
Аз... разбрах, че съм влюбен, но... отначало просто ми се гадеше.
Не бях срещал такова красиво момиче.
Прекалено съм чувствителен.
Истинската красота ме кара да губя ума и дума.
Не знам как да се отнасям с момичетата. Нервен и срамежлив съм с жените.
Иска ми се да се изсуля.
Единственото момиче, което познавах, беше съседка.
Не беше привлекателна.
Водех мръсни телефонни разговори за нейна сметка.
Тя ги приемаше винаги, но нищо не се случи.
Сега лъжех на поразия, не можех да кажа на Луиза,
че съм бил в затвора, че грабя и крада,
че не съм имал нормална работа никога през живота си.
Доста хора не одобряват подобно поведение.
А тя бе толкова мила. Ние се разхождахме в парка.
Тя ме развълнува. След 15 минути исках да се оженя за нея.
След половин час дори изоставих идеята да грабна чантата й.
Поисках да й кажа, че не съм във Филхармонията,
но тя бе толкова впечатлена от това.
Когато обаче ме запита нещо за Моцарт,
тя се усъмни, защото за известно време не сгрях за кого става дума.
Да, наистина не знам нищо... когато стане въпрос до жени.
Затворническият психолог ме пита дали съм бил с момиче, аз казах, че не.
След това ме попита, дали смятам, че сексът е мръсно нещо.
После ми каза, че е, ако правиш само него.
Знам само, че сърцето ми пърхаше
и усещах странни трептения по цялото тяло.
Не знаех дали това е любов или дребна шарка.
- Хей, искаш ли да вечеряме днес заедно? - Да!
Прекрасна си, наистина.
- Притеснява ли те, че говоря така? - Ами... да.
Шапката ти е чудесна.
Благодаря.
- Градът е пълен с тях. - Наистина?
Не съм ги виждала.
О да, те са на разпродажба.
Като се разхождам по улиците
съм виждал милиони от тях в онези кошове за намалени стоки.
Всичко е наред.
Обичам да гледам как другите се хранят.
Защо?
След вечерята се поразходихме.
Аз я помолих за една къдрица от косата й.
Нямахме ножица и се опитах да я отскубна.
Тя беше чудесен човек.
Когато се вълнуваше, заекваше.
Беше така красива. Обичам момиче, което заеква.
тогава почервеняват, дишат дълбоко и това е прекрасно.
При това тя беше истински експерт в прането.
Беше фантастична.
Предложих и да опере гащите ми
и това я развълнува много, струва ми се.
Тя знаеше всичко за бельото.
Не познавам друг, който да знае толкова много за чорапи и потници.
В това отношение тя бе гениална.
Л... л... лека нощ, Върджил.
Продължавайки заблудата, Върджил среща Луиза все по-често.
Когато тя го пита за виолончелото, той отбягва подробностите.
Ще разберем по-добре Луиза, ако се запознаем с, това, което е зад нея.
Осиновена е на две години
като бедно сираче от жесток военен и жена му.
Израства в условията на жестока дисциплина.
Това я прави стеснителна и саможива.
Не познава истински дом, живее по армейски бази,
докато баща й гради блестяща военна кариера.
След като 30 години е сержант, израства до фелдфебел.
Майка й е алкохоличка, намира утеха в релиигята
и става фанатичка.
На нуждите на Луиз от любов, тя отговаря с побои
и твърди, че разговаря с Бога
относно Спасението и дизайна на интериора.
Изпаднал в нужда и влюбен Върджил се опитва да промени живота си с един дързък удар.
Сега отидете на гише №9.
Благодаря.
Какво означава това?
Не можете ли да четете?
Това не мога. Какво означава? "Гействай естествено"?
Не, тук пише „Поставете 50 000$ в тази чанта. Действай естествено.
Аха, значи, "Действай естествено"?
Към теб е насочен пущов.
Това прилича на „пещов", а не на „пищов.
Не, това е „пещов. Буквата е Е.
Не е Е, това е И... П-И-Щ-О-В.
Джордж, би ли дошъл за минутка.
Какво пише тук?
"„Поставете 50 000$ в тази чанта... гействай"
- Какво значи "гействай"? - "Действай"
Това „пещов или „пищов е?
"Пищов". Виж. Но какво значи "гействай"?
Пише "действай"... действай.
„Поставете 50 000$ в тази чанта.. Действай естествено.
- Сега разбирам Това е грабеж. - Да.
Мога ли да видя пищова Ви?
Добре, тази бележка трябва да се одобри от някой от вицепрезидентите ни
преди да Ви дадем парите.
Бързам.
- Моля?! - Вижте, бързам.
Съжалявам, но такава е процедурата.
Господинът със сивия костюм.
Това е пищов... Насочен е...
Тук пише „пещов... Насочил съм пищов.
Това е буквата Е.
- Не, това е И. - Г-жо Франк!
"Насочил съм пищов към Вас. Гействай естествено".
- Какво значи "гействай"? - Пише "действай".
Не може да бъде. Това очевидно е Г.
Не, не, мисля че не е така.
Тук пише "Действай естествено. Насочил съм пищов Вас. "
Г-н Милър!
"Насочил съм пещов... "
Не, това е пищов, П-И-Щ-О-В. Пише "Насочил съм пищов към Вас. "
Прилича на Е, но е И.
Ало, Луиза?
Виж, няма да можем да се срещнем днес.
Пътувам за Бостън за концерт.
Добре, виж, ще ти се обадя след около...
Около 10 години.
Върджил Старкуел бе осъден за грабеж на банка.
получи 10 години в затвор с максимална сигурност.
Тук за пръв път се оказа сред закоравели престъпници.
Не е построен затворът, от който да не мога да избягам, каза Върджил на съкилийник.
Ще изчезна оттук, дори да трябва да прекарам целия си живот тук.
Какво е станало с детето,... нека си признаем, е наша отговорност.
Ще ме оставиш ли да кажа една-две думи...
Знаех си, че ще дойде денят, когато ще кажа, че това дете е негодник.
Знаете ли какво е негодник? Това дете е такова.
- Това зависи от гените. - Какво?!? Гените?
Недей да говориш превзето пред чужди хора.
ще оставиш впечатление, нали знаеш, че...
Времето течеше едва-едва за Върджил.
Той работеше много и се стараеше да се адаптира към затвора.
Стана примерен затворник и го назначиха в пералнята.
Посетител Старкуел.
За мен?
Аз не работя във Филхармонията.
Знам.
Съжалявам.
Всичко е наред, Върджил. Имаш ли напротив, че дойдох?
Не, много същ щастлив да те видя.
Но как ме откри?
Обадих се на хазяйката ти. Тя ми каза къде си.
Тя ми каза, че...
Върджил, ограбил ли си банка?
Уви, не. Ако я бях ограбил, всичко щеше да е прекрасно.
Добре, но какво направи?
Опитах се да ограбя банка, това стана.
Но ме хванаха. Обърках правописа.
Върджил.
Можеш ли да печеш?
Трябва ми кейк, голям, шоколадов.
Върджил, ти си алергичен към шоколада.
Трябва ми кейк с пищов в него.
Ще ти направя кейк и ще сложа пищов в него.
Искам и дузина шоколадови сладки с патрони в тях.
Колко дълго ще прекараш тук?
Ами, предполагам около...
днес какво сме, понеделник?
вторник... сряда... 10 години.
Върджил!
Възможно ли е да ме чакаш?
Да, ако го желаеш.
С Луиза, която го вдъхновява, Върджил работи усърдно
и става по-голям оптимист.
Следващите месеци тя го посещава често.
Той се оплаква от храната и тя носи домашни ястия.
Д-р Юлиус Епщейн коментира влиянието на Луиза върху Върджил.
Той е бил затворнически психиатър и си спомня добре Върджил.
От психиатрична гледна точка, Луиза значеше много за Върджил.
Любовта му към нея бе най-хубавото нещо в живота му.
Тя бе истинска и чиста. Не като при някои други пациенти.
Няма да те дочака, Върджил.
Те всички мислят, че могат, но не успяват.
След година и половина мога да моля за условно освобождаване.
Това е чудесно.
С малко късмет, след две или три години ще излезеш.
Може да стане и по-скоро.
Какво искаш да кажеш?
Означава предложение, искаме да говорим с теб.
Какво предложение?
Следващата седмица петима ще изфирясат оттук.
Имаме нужда от още един човек.
Всичко е планирано, следващата седмица ще сме далеч.
Момчета, вие се шегувате. Оттук не може да се избяга.
Ще ни убият.
Бягали сме и от по-трудни места.
Помисли си само.
Няма момиче, което да те чака с години.
Независимо какво те уверява.
Мисля че конфликтът в неговата личност
е започнал рано, от годините на формирането му.
Това се доказва от избора на виолончелото.
Да учиш виолончело на шест години.
Той тъкмо е излизал от годините на формирането си,
но конфликтът е в избора.
Смята се, че виолончелото е фалически символ,
става дума за хващането му,
докато долната структура е определено женска,
бих казал майчинска.
Използването на лъка,
сублимира галенето на женско тяло.
Така между обхващането на фалоса и галенето на тялото,
се поражда, ужасен конфликт.
Дори когато си на шест години.
Върджил става част от заговора за бягство.
Движенията му стават напрегнати и внимателни.
Пазачът на етажа е с нас. Имай го предвид при проблем.
Не разбирам, как ще преминем през главния вход.
Ще сме облечени като пазачи.
В петък от пералнята,
ще откраднеш бельо за пазачи.
Какво?!?
Вече имаме няколко униформи.
Не разбирам,
като има униформи, защо трябва и бельо?
За да стане реалистично.
Известен съм с прецизността си.
- Не можем да си намерим бельото, сър! - Нещо става.
Хм, дръжте очите си отворени.
Пазачите знаят нещо. По-добре е да отложим.
Какво?!
Пазачите подозират нещо. Отлагаме.
- Всичко е готово за довечера. - Отлага се.
Ще кажа на Чарли.
Чарли, пазачите подозират нещо.
Отлагаме за следващата седмица.
Пазачите искат да те видят.
- Защо? - Хайде!
Майкъл Съливан, бивш затворник и един от лидерите
на бягството описва този ден.
Казах на всички, че се отлага,
но забравих да кажа на Върджил.
Не знам как забравих. Никой не му е казал.
Готово!
Какво?!
Бягства в северното крило. Предупредете пазачите.
Къде сте?
Бягството се отложи!
- Отложи се? - Да!
- Защо не ме предупредихте? - Върджил се опитва да бяга сам!
Може ли някой да се промъкне долу и да ме вкара обратно?
Хванал съм дъщеря Ви!
Не стреляй!
Пуснете ме или я отпишете!
Какво прави тя там?
Целуваше се с Ковалски.
- Ковалски джудже ли е? - Не!
Не е джудже.
- Такси, моля. - Виж колегата.
На 11 юли Върджил и Луиза се ожениха.
Церемонията беше скромна
последвана от един вълнуващ кръвен тест.
Това бе най-щастливият момент от живота ми.
Исках родителите ми да са тук.
Ние не знаехме...
Прави ли съм! Бъди честна! Кажи! Той се оказа негодяй.
Заживяха в друг щат.
Живееха с дребните спестявания на Луиза,
обитаваха бедно обзаведен апартамент.
Бяха бедни, но за момента спасени от преследването на закона.
Тези невинни снимки са от моменти,
когато те не знаеха какви събития ги очакват.
О!
Какво става Върджил?
- Схвана ми се кракът... - Какво?
Пак се схванах.
Защо става винаги, когато искаме да правим любов?
О, Боже!
Като търсен престъпник, Върджил трудно намираше работа.
получи малки доходи от надомна продажба на енциклопедии.
Но и тази работа се оказа непосилна за него.
Принуди се да стане уличен търговец
и да печели дребни суми за с търговия на дребно.
Ще имаме бебе!
Стига бе!
Да, да ще имаме бебе.
Бях на лекар и той ми каза.
Това ще ти подаря за Коледа.
Нуждаех се само от вратовръзка.
- Не си ли щастлив? - Не мога да повярвам.
- Истина е Върджил. - Как се е случило?
Какво значи това?
Да не искаш да кажеш, че защото през нощта...
това дето ние двамата...
и затова се е случило?
През пролетта Върджил и Луиза бяха благословени със син.
Нарекоха го на майката на Върджил: Джонатан Ралф Старкуел.
Върджил и Луиза се преместиха в друг щат и опитаха да започнат отново.
Върджил имаше обикновените трудности да намери работа.
получи информация за свободно място в застрахователен офис
и беше отново на разпит.
Опита се да вземе мястото с измама.
Седнете.
Име, моля.
Джон К. Публик. П-У-Б-Л-И-К.
Г-н Публик, работил ли сте в офис досега?
Да.
В какъв офис?
Правоъгълен.
Имате ли опит
в боравене с компютър?
Да, имам.
Къде?
Леля ми има.
А какво работи тя?
Не се сещам.
Казахте, че сте работил в офис.
За производство или услуги?
Производство.
На нещо, което се намира в къщи?
Не. Остават още девет допускания.
За ядене ли е?
Не.
Времето изтече
и за съжаление не познахте заниманието ми.
Ще отрия картите си и ще Ви кажа.
Произвеждах обуща за ескалатор,
за хора, на които им прилошава.
Съжалявам, но не се досетихте за работата ми,
но все пак печелите $10
и съм Ви много благодарен. Пожелавам Ви успех.
Вие сте добро момче.
Скривайки миналото си от колегите,
Върджил вършеше добре първата си честна работа в пощата.
Но миналото го достигна,
когато една колежка научи за него.
Къде ще вечеряте, г-н Публик?
О, г-це Блеър, ще вечерям с жена си, защо?
Къде ще вечеряте, г-н Публик?
Казах, че ще вечерям с жена си.
Намерих тази снимка в едно списание.
Една дума и си обратно в затвора, нали?
Какво обичаш за ядене?
Върджил стана жертва на шантаж.
Уверена в силата, г-ца Блеър непрестанно искаше пари.
Исканията й става все по-големи и по-големи.
Заплашено бе всичко, което имаше.
Животът и семейството му зависеха от прищевките на една капризна жена.
Това го отчая.
Той отговаряше за живота на жена си и детето и
започна да обмисля убийство.
Какво ще пиеш?
Какво имаш?
Искаш ли Шери, имам много хубаво?
Какво стана?
Ръката ли те боли?
Колко си несръчен! Връщам се веднага.
От две пръчки динамит, направи имитация на свещи,
които прати на г-ца Блеър като анонимен подарък.
Заговорът обаче пропадна, защото динамитните пръчки
бяха твърде дебели за свещника.
Решен да се отърве от шантажа,
нае кола и се опита да я прегази.
Мисля, че някои иска да ме убие.
О, не преувеличавай.
Снощи, като се върнах от работа,
в хола ми имаше кола, която се опита да ме прегази.
- Кола? Сигурно си въобразяваш. - Не.
- Кой иска да те убие? - Не знам, нямам врагове.
- Каза ли на някого? - Не.
Може да я разрежеш.
Върджил!
Не можеш ли да почакаш? Ядеш като животно.
Много е вкусно.
Ще приготвя салатата, ще вдигнем тост,
и после хващай пуешката кълка.
Какво правиш?
Опитвам се да създам атмосфера, мила.
Обожавам атмосферата.
- Защо не си разразял пуйката? - Сега, скъпа.
Някой ми ги подари.
Бяха доста дебели и ги изтъних.
С ловци на глави по петите си,
Върджил пое със семейството си на юг.
Там успяха да намерят временно евтино жилище.
Това беше много тежък момент от живота ми.
Аз... ние нямахме пари.
Опитах се да грабя стари дами, но получавах ритници в слабините.
Не знаех какво да предприема. Опитах се да фалшифицирам банкноти.
Успях някак си да направя платките и започнах.
Но Линкълн се оказа с цигара в устата.
Ограбих месарница. Това бе доста успешно.
Гепих 116 телешки пържоли.
Наложи се тогава да открадна и огромно количество хляб.
Без пари и с оскъдна храна,
семейството живееше като подгонени животни.
Не бяхме много щастливи.
Да, бях в най-ниската точка от живота си.
Мислех да престана с престъпленията
и да стана певец или нещо подобно.
Трябвало е да взимаш много тежки решения.
О, да. беше тежко, но семейството ми гладуваше
и бях преследван за банкрут.
Какво те подтикна да продължиш?
Ами хрумна ми фантастична идея за грабеж.
Тя бе толкова прекрасна, че когато всичко свърши
момчетата от пандиза я обявиха за творение на изкуството.
- Сигурно си ги учудил. - Да знаеш какви физиономии бяха.
- Аз.. ще обера банка. - О, Върджил, недей отново!
Единственият начин да излезем от това блато,
според мен... Има една малка банка наоколо.
Ако намеря двама или трима добри съдружника,
това може да стане.
Тогава може да слезем до Мексико или да се качим до Канада и...
- Върджил, ами ако те убият? - Няма, не се безпокой.
Бъди спокойна, знам как се ползва пещов.
- Пищов, Върджил. - Да, да пищов, съжалявам.
Да!
Не се обръщай.
Имам предложение за бизнес.
Става дума за банка.
Аз и група момчета
ще се организираме и след четири седмици...
ще гушнем четвърт милион. Просто влизаме и ги взимаме!
Работата е проста. Просто ги взимаме.
Откога сте тук... защото говорех нещо за банка... банката.
Как еднакво сте облечени момчета.
Аз ще ги счупя сам.
Всички момчета от махалата бяха...
Той не беше виновен, ние нямахме време за него.
Ние работихме толкова много.
Искате ли да видите колекцията ми от марки.
Каква колекция?
Имам колекция от марки...
Първо, избра подходящата банка.
После я изучи, като скри камера
на неочаквано място.
През нощта стана срещата.
Между избраните бяха някои от най-известните имена
в престъпния свят.
Уилям Амерц, търсен за банков грабеж
въоръжено нападение,
убийство и събличане пред роднини.
Франик Улф, търсен от ФБР за танци с пощаджия,
А. Д. Армстронг, федерално издирван за палеж, грабеж,
опит за убийство и женитба за кон.
Добре момчета. Говорим за Union Fidelity Bank.
16 юни, 10 сутринта.
Ще видите филм за Union Fidelity Bank.
Ще го прожектирам само един път.
За да унищожим уликите, после ще изядем филма.
Ще бъде коктейл на самообслужване.
Чинии с картофена салата има тук, жена ми ще направи и кафе.
Филмът може да спаси живота ви.
Много кратък е.
Събра бандата за среща
приготвих малко бисквити и патрони...
Трябваше, това е мъжът ми.
Имаме тази филмова камера, осветление и камион.
Идеята да се настаним пред банката
и да се преструваме, че правим филм.
Ние ще сме актьорите. Трябва ни някой за режисьор.
Гертч! Той е перфектен за целта!
Бяхме в пандиза, казваше се Фриц.
Аз ще съм режисьорът. Снимал съм филм,
отдавна, още по време на нямото кино.
Работих с Джони Джилберът и Антонио Валентино, с Лоа Гарет.
Лоа Гарет беше бейзболист.
И това съм играл... За „Янките...
Глупаците от Холивуд не оценяват гениите.
Но сега ще нося пак униформа, като преди.
Ти ще си моят актьор.
Трябва да се появиш отзад и да кажеш: "Горе ръцете, това е обир. "
С това ни въвеждаш в тематиката.
- Кажи го. Да видим как е. - Горе ръцете, това е обир.
Не! Повече чувство. Още веднъж.
Но Фриц, това е банков обир, а не филм.
О, да, естествено.
Прости ми. Всичко ще е наред.
Благодаря ви. Хей, всички, тейк файв.
Ооо... не казвай, че си под душа точно сега.
Върджил, защо правиш това всяка сутрин?
Тъкмо влизам.
Ще закъснея за грабежа.
Е, ако закъснееш пет минути, могат да почнат и без теб.
Не могат да започнат без мен, аз съм лидерът.
- Приготвих ти кафе. - Исусе!
Исусе! Всеки ден имам проблем да взема душ.
Искам да крещя!
Мили, коя риза искаш да облечеш?
Какво каза?
- Питах, коя риза искаш? - Ще облека светло синята.
Не можеш. Беше мръсна и я изпрах снощи.
Защо си я прала? Исках да я облека днес.
Беше мръсна.
- С какво ще грабя банката?. - Ами току що
огладих бежовата риза. Искаш ли да я сложиш?
Не мога да нося бежова риза
- на банков обир. - Защо?
Много е светла. Ще бъда лесна цел.
Мисля, че е чудесна риза.
Не е чудесна, тя е бежова. Кой носи бежова риза при грабеж на банка?
Какво ще носят другите?
Не знам... Ще закрещя.
Защо не им звъннеш да ги питаш?
Моля ти се, никой няма да носи бежово на банков обир.
Това е лош вкус.
16 юни, 9 сутринта. Дните за планиране отминаха.
Върджил и съучастниците му напускат бърлогата си и отиват
към своята цел.
Ръцете горе, това е обир!
Хей, какво правите тук?
- Грабим банката. - Грабим банката.
О не, съжалявам, ние грабим банката.
Не, ние я обираме.
Ние сме първи.
Вижте, елате утре, тогава ще сме приключили.
Планираме това от месеци.
Няма да позволим да ни провалят някакви тъпанари.
Добре, нека да гласуваме.
Колко от вас искат да ги обира тази група?
Сега, колко искат нашата група да ги обере?
Изчезвайте сега!
И наричате това банков обир? Преди пет минути дадох сигнал за действие.
Така ли ще ги обирате?
Какво правите тук? Отвън има милион полицая.
Да изчезваме!
Всеки член на бандата получи пет години.
Само Върджил - десет.
Изпратиха го не в затвор, а в окована група за строеж на пътища,
където да заплати скъпо за престъпното си поведение.
Вие сте тук, защото сте извършили престъпление
и не можете да живеете в почтено общество.
Това е лошо.
Тук ще съжалите за допуснатите грешки.
Моята работа и на момчетата е да ви цивилизоваме малко,
така, че като излезете оттук
да помислите два пъти преди да действате антисоциално.
Съветът ми е да се подчинявате на правилата и да вършите работата си.
Ако имате оплаквания, идвате при мен.
Не мислете, че някой отвън ще ви помогне.
Не обичаме да се оплакват, не обичаме да създават грижи.
Ако нещата станат трудни за някой,
той е свободен да замине за Флорида.
Момчета, покажете им накъде е Флорида.
Въпроси?
Смятате ли, че момиче може да почва любовна игра на първата си среща?
Какво?!
Ами... в случай, че и двете страни са зрели, отговорни и либерални.
Отивам до мис Елица... Отивам до Мисисипи...
Хей смяташ ли, че
можеш да се прицелиш добре с този чук и да разкъсаш веригите?
Човече, не искам да има неприятности.
Нищо няма да се случи. Мислиш, че можеш да го направиш?
Винаги уцелвам точно.
Добре, давай.
Съжалявам, за пръв път не уцелих.
Храната в окованата група бе оскъдна и слабичка.
Имаха само едно топло ядене дневно. Канче топла вода.
Така момчета, да видим кой мързелува днес?
Ела Уилсън.
Какво става Старкуел, не понасяш ли това?
Ела, искам да гледаш, за да знаеш какво те очаква.
Какво по дяволите мислиш, че правиш?
В какъв смисъл?
Не удряй сянката, удряй него.
А, него!
Времето бе безкраен низ от дни на тежък труд.
Под безжалостното слънце цареше безмилостна дисциплина.
Без писмено разрешение човек не можеше и да припадне.
Върджил се оплака и бе подложен на ужасни мъчения.
Няколко дни бе затворен в нажежена душегубка
заедно с застрахователен агент.
Здрасти, аз съм Джо Грийн от застрахователна компания „Аякс и Угет.
Да поговорим за една малка застраховка... Вие сте около 30 годишен, нали?
Най-доброто е застраховка „Живот с някои условия... е после...
А стоматологична и медицинска?
ние имаме добри условия за тези.
В края на всеки работен ден,
хората се оковаваха с вериги на групи по шестима.
Това правеше движение бавно и болезнено. Бягството беше почти невъзможно.
Докато един ден се случи немислимото.
Виждаш ли това поле?
Ако го прекосим сме на свобода.
Ще го изненадаме и ще изчезнем бързо.
Ти си луд.
Така е, аз параноичен шизофреник, но трябва да опитаме.
Прав ли съм момчета?
Прав си.
Аз не съм с тях, искам да остана.
Разпръснете се!
Колата ми се повреди мога ли да ползвам телефона?
Разбира се, влезте.
Сега можем да си отиваме.
Имам приятел в града, който има достатъчно инструменти да ни освободи от веригите.
Действай и отговаряй естествено, ако ти е мил животът.
Кой е?
Патрулен полицай Линч, мога ли да вляза?
Ами, не сега.
Спешно е. Мисля, че се налага.
Отвържи я.
Кажи му, че сме ти братовчеди. Дошли сме на гости от града.
Едно фалшиво движение и си мъртва.
Какво става?
Има инцидент в затвора.
Проверявам околността за съмнителни неща.
Това са братовчедите ми. Тук са за празника.
Какъв празник?
Не си ли чувал за деня на свети Дабернапи?
Не.
Ние сме за този празник.
Елате тук. Ела!
Смяташ ли, че братовчедка ти е в безопасност тук сама?
Виж колко близо е затворът.
Това са само няколко мили по пътя.
Ела тук!
Мисля, че не е безопасно да живееш така близо до затвора.
Хей, почакай! Не се ли движи нещо там?
Има нещо!
Сигурен съм, че видях движение.
Бързо! Нека всеки да застане на отделен прозорец и да наблюдава.
Ако има нещо отвън, няма начин да не го видим.
Май беше само във въображението ми.
Сега?!
Извинете ни.
- Това са бегълци от затвора. - Наистина?
Те нахълтаха...
не видяхте ли как се движат плътно един до друг?
Оковани са помежду си за глезените.
Аз пък мислех, че са сплотена фамилия.
O. К. Момчета, играта завърши.
Старата дама ни е портила.
Връщате се в затвора.
И повече няма да го напускате.
За да продължим ни трябват инструменти.
Да отидем при жена ми, тя ще ни помогне.
О Върджил, ако ме бе послушал, нямаше да ти случи това.
Мила, трябваха ни пари, затова обрах банката.
Кога ще спреш, Върджил?
Не си ли даваш сметка, че си баща? Имаш отговорности.
Ако това моята жена, бих й отвъртял един.
Може ли да не се бъркате?!
Не искам да го дискутирам, докато не останем сами.
Аз искам да се разберем сега!
Ти не искаш да говорим насаме...
Отивам в другата стая и ако искаш, ела да си поговорим
сега!
Не мога да дойда сам, окован съм.
Не можем да останем сами, освен ако не отидем някъде
където има инструменти. Тези момчета не могат да се отделят от мен.
Как мислиш, че се чувствам?
Аз съм млада жена и трябва спя сама всяка нощ.
Не си ли представяш, че това означава нещо за мен?
Как мислиш се чувствам?
Спомням си дните, когато ти беше във Филхармонията.
Никога не съм бил там.
- Случваше се да лежиш в леглото... - Замълчи!
правеше любов... рецитираше поезия...
- Поезия? - И си играеше с онази кукла...
Скъпа, виж... момчета, гледайте встрани за една минута...
Скъпа, не знаеш ли, че каквото и да се случи
ти си най-скъпото нещо за мен.
Ти... би ли спрял да се кискаш?
Ти винаги си била Слънцето и Земята, и Луната за мен.
Исусе!
С помощта на Луиза веригите бяха свалени от глезена на Върджил.
За пореден път семейството побягна.
Чувствайки вина за образованието на детето, Луиза го учеше.
Той беше много депресиран.
Мисля,... че ако имаше успех в престъпленията
щеше да се чувства по-добре.
Той не успя да влезе в списъка на „Десетте най-търсени в САЩ.
Изборът е много нечестен. Попадат само известните.
Върджил Старкуел започна серия от престъпления,
които го превърнаха в търсен отчаян престъпник.
Тук виждаме опит за грабеж на банков сейф,
в който се оказва, че живее циганско семейство.
След около шест месеца ФБР обяви Върджил за заплаха.
Макар че не влезе в списъка на „Десетте най-търсени,
той бе обявен за "гангстер на годината"
и получи много покани за официални сказки и лекции в университетите.
Към края на тази история, разговаряхме с г-н Даниъл Милър,
агент на ФБР и автор на книгата "Майката бе комунистка".
ФБР търсеше Върджил упорито.
Г-н Хувър бе много обезпокоен от неговите действия.
По различни поводи го е споделял с мен...
спомням си това добре.
Веднъж ми каза, че след мач по боулинг в четвъртък,
не е успял да заспи цяла нощ и е пушил твърде много.
И тогава му е хрумнало, че този, а... този престъпник, така го нарече,
може да участва в заговор за преврат.
Очевидно, той е атеист, с неясни политически идеи,
и смущава общественото спокойствие.
Накрая го открихме в едно евтино предградие
в източен Ню Йорк.
Там живееше в един влажен, неугледен се блок с стаи под наем.
Върдж, спомням си го, разбира се. Живеехме заедно, впрочем
в един и същи блок.
Веднъж ми каза, че е гинеколог.
Но той не знаеше чужди езици, .. кого ще гъбарка?
Мисля, че видях снимката му в една поща.
Не си спомням дали на стената или пък на пощенска марка.
- Спомняте ли си Върджил? - О, да.
Какъв беше?
Ами сега съм сигурна, че бе блестящ. Да, наистина невероятен.
Когато разбрах, че е престъпник,
аз не повярвах... помислих, че ще умра.
Той имаше най-доброто прикритие,
което съм виждала през живота си.
Това бе невероятна актьорска игра. Аз мислех, че той е идиот.
Аз наистина смятах така... и не само аз... така
мислеха всички... всички мислеха, че е просто шматка,
а се оказа престъпник.
Само си представете... този идиот се оказа престъпник, не можех да повярвам.
Никога не сте срещали ... такова нищожество.
Не можех да повярвам, там е имало ум, който е работил.
Можел е да граби банки. Това е феноменално.
Веднъж, знаете ли... веднъж му казвам, „Здрасти, какво правиш?,
а той „Ами, грабя банки.
Ама че работа!
Накрая го заловихме.
Мисля, че стана на 11 април.
Това става при странни обстоятелства, но един фотограф-любител
случайно е бил там.
Той е направил единствения филм за залавянето му.
Това мястото, където стана всичко това.
Всъщност аз тъкмо си бях взел панталоните от химическо чистене
и бях доста ядосан.
Защото, когато им ги бях занесъл преди ги помолих да зашият едно копче,
а те не бяха го направили.
Може ли да се концентрирате?
О, да, разбира се,... казвам Ви точно какво се случи онази утрин,
с мен и... за това, което снех с камерата.
Това, с което станах известен
е преди всичко защото се случи а аз случайно имах камера.
Бях закусил добре тази сутрин. Две пържени яйца, мисля, препечена филийка
и, не си спомням, портокалов сок или пък грейпфрут...
спомням си, че имаше сок... Не помня какъв.
По това време...
- да, портокалов сок беше... сигурен съм! - Може ли да се концентрирате!
Всъщност ги видях тук. Ще ви ги покажа.
Последният филм с Върджил Старкуел и залавянето му от ФБР.
Горе ръцете, това е обир!
Хей, аз те познавам... Върджил Старкуел...
Еди... Хейнс?
Аз съм! Бяхме заедно в маршируващия оркестър.
Ти свиреше на виолончело... и винаги...
Аз бях с тромбон... първи тромбон.
Ама че работа, Боже мой!
- Какво правиш? - Аз съм във Филхармонията.
Сериозно, това е великолепно! Скоро говорих с някого... Оскар Зункен
за големите моменти, които преживяхме заедно.
Колко беше весело!
Спомняш ли си като ни хванаха ад вземаме душ заедно?
Да... Никога не съм се смущавал толкова.
Няма да забравя лицето ти.
- Лицето ми? Ти изпусна кърпата. - И ти я изпусна!
- Може ли часовника? - Разбира се, разбира се.
Спомняш ли си като боядисахме колата... жълта?
Да, това беше по Халуин.
Точно тогава. Беше много смешно.
- Беше на жълти райета. - Вярно, като пуканка.
Не си спускай ръцете или ще те застрелям.
Спомняш ли си футболната игра?
- Ти обърка последната игра. - А ти взе топката.
И хукна в грешна посока,
и всички викаха върни се, върни се.
А аз мислех, че ме поздравяват.
Няма нищо като добрите стари дни.
Има и добрите стари нощи... Шърли Шивротце.
Портфейла.
О, не те чух.
Чудесно беше да си поговорим пак.
Радвам се, че те видях, Върджил.
Бъди здрав, може би ще се видим пак някога.
Успех!
О, Върджил, току що се сетих, че съм ченге.
- Сериозно? И как е?
Прекрасна работа. Ще получавам пенсия и още...
Спомняш ли си когато...?
Върджил Старкуел бе съден за 52 грабежа
и получи 800 години във федерален затвор.
По време на процеса, той сподели с адвоката си,
че с добро държане може да намали присъдата си наполовина.
Върджил, сега когато си заловен и имаш много дълга присъда,
съжаляваш ли, че избра живот на престъпник?
Аз мисля, че престъплението си заслужава това,
това е интересна работа, няма скука, нямаш началник,
пътуваш много и срещаш интересни хора.
Мисля, че общо погледнато, това е добра работа.
Какво стана с твоите съучастници, какво стана с тях?
Всички онези, с много от които си бил в различни банди.
Повечето от тях станаха хомосексуалисти
а някои от тях влязоха в политиката и спорта.
Как ще прекарваш времето си в затвора...
имаш ли хоби?
Имам, работя върху...
много работи, напоследък.
Аз съм доста умел в ръцете. Дали вали навън?